Нахо, Киьо, Суми!
Искам да ми помогнете с тренировката.
Ако спра дишането на пълна концентрация, докато спа,
бихте ли ме удряли с тези тупалки?
Моля, помогнете ми!
Добре!
Благодаря ви!
Ще се справи, нали?
Танджиро се старае! - Да!
Епизод 25: "Наследницата Канао Цуюри".
За нищо не ставам...
Нека опитам още веднъж! - Добре!
Започвам! - Давай!
Този път ще успея!
Още веднъж, моля!
Пак ли си сам, Танджиро? - Съжалявам!
Помолих ги да дойдат, но... - За мен е все тая.
По-късно ще ги питам пак!
Започвам да свиквам с тренирането,
докато дишам на пълна концентрация.
Все още да не издържам цял ден, но здраво тренирам тялото си.
Колкото повече задържам дъха си на пълна концентрация,
толкова повече се увеличава енергията ми!
Давай!
Не изоставам!
Мога да тичам наравно с нея!
Мога да я настигна!
Благодаря!
Зеницу! Иносуке!
Отказам да се меся!
Ще успееш! Ще успееш! Ще успееш!
Счупи се!
Сега следва на тази големина! - Хубаво!
Успях!
Благодаря ви!
Проклятие!
Танджиро е тръгнал на тренировка.
А още не се е съмнало. Усърдната работа е непосилна за мен.
Ежедневните тренировки са изтощителни.
О, ти ли си.
Може би се паникьосвам от факта, че изоставам от Танджиро,
но не мога да запомня нищо, колкото и да ми се показва.
Сега разбирам, че нашият случай е безнадежден.
"Да, така е" ли каза? Трябва ли да си толкова жесток?
Какво ще стане, ако кажеш "здраво се трудиш"?
"Работи усърдно" ли каза?
Явно нямам друг избор.
Гадост!
Да вървим, Моницу.
Това, което Танджиро се опитва да овладее,
се нарича "Постоянна пълна концентрация."
Ако поддържате дъха си на пълна концентрация
през всяка секунда от деня, ще развиете своята издръжливост.
Нека просто опитаме!
Невъзможно!
Това е невъзможно!
Все още не мога да го правя непрекъснато,
но се обзалагам, че вие ще можете!
Правите ето така, за да се разширят дробовете ви!
Щом загреете и костите ви кажат "бум, бум", тогава спирате.
Останалото зависи от тренировките!
Хайде, хайде...
Тук става дума за основно или по-скоро начинаещо умение.
Трябва лесно да го усвоите.
Но все пак трябва да положите доста усилия.
Защо пък да не можеш?
А мислех, че това е детска игра за теб, Иносуке.
Сигурен ли си, че няма да можеш? Въпреки че няма причина...
Няма какво да се прави, ако не можеш.
Няма какво да се прави!
Мога да го правя, разбира се!
Не се занасяй с мен. Ще ти скъсам гърдите!
Дай всичко от себе си, Зеницу! Ще те подкрепям с всички сили!
Да!
Канао, ти си от същия клас, защо не се присъединиш към тях?
Още! Още! Бум, бум, бум! - Стига си хленчил!
Браво, Зеницу!
Боли.
Гладна съм.
Тъжно ми е. Няма надежда за мен.
Чувствам се ужасно.
Самотна съм.
Такъв беше животът ми.
Но един ден,
чух звук от скъсване.
И никога повече не усетих болка.
Никога повече не усетих болка.
Когато живеех в бедност,
моите родители ме продадоха,
но това не ме натъжи.
Извинете, имате ли минутка?
Може ли да ни кажете защо това дете е завързано?
Престъпник ли е?
Не е ли очевидно? Цялата е в кръпки и е мръсна.
И може да се опита да избяга.
Здравей. Приятно ми е да се запознаем.
Името ми е Канае Кочо.
А твоето?
Тя си няма име. Родителите й не са я кръстили.
Стига ли ви? Махайте се.
Не докосвай сестра ми.
Какъв е проблемът ви?
Ако искате да говорите с нея, трябва да кихате!
Тогава ще я купим.
Това ще стигне ли?
Върнете се!
По-добре си ги прибирай!
Тълпата е огромна и вятърът е силен!
Редно ли е това? - Да!
Простете ни, моля!
Не пипайте! Мои са!
Господи.
Како! Како!
Това дете е безнадеждно!
Не прави нищо без да й се каже! Това се отнася и за храната!
Няма да докосне храната си, ако не й кажа!
Дори стомахът й да къркори!
Господи.
Какво ще правим с нея?
Не го взимай толкова насериозно.
Обичам тази твоя усмивка, Шинобу.
Не можем да направим нищо за дете, което не мисли дори за себе си!
Имаш право, но...
Не може да прави нищо сама! Не може сама да решава!
Когато си сама, искам да взимаш решения с тази монета.
Става ли, Канао?
Како!
Не е нужно да се напрягаш толкова,
защото Канао е супер сладка!
Не е достатъчно!
Когато й се дава шанс,
човешката душа се отваря, така че не се тревожи.
Когато някой ден се влюбиш в някое момче,
ще се промениш и ти, Канао.
Отлично! Продължавай!
Сега! По-силно! Бам! Точно така! Давай, Зеницу!
Продължавай така! Отлично!
Иносуке! Иносуке!
Скоро ще донесат нашите поправени мечове!
Наистина ли?
Да! Чух го от гарвана!
Това е миризмата на г-н Хаганезука!
Яху!
Да вървим! Да вървим!
Яхуу!
Г-н Хаганезука!
Хей! Хей! Г-н Хаганезука!
Отдавна не сме се виждали!
Как сте?
Г-н Хаганезука?
Как посмя да счупиш моя меч?
Как посмя?
Съжалявам! Но всъщност бях на ръба на смъртта!
Опонентът ми беше адски силен! - Грешиш! Това няма нищо общо!
Всичко е по твоя вина!
Ти си слабак! Това е причината!
Иначе моят меч нямаше да се счупи! - Но...
Ще те убия!
Това ли е новият тренировъчен режим? - Вероятно не.
Г-н Хаганезука е страстен човек. - Да.
Той е безумно влюбен в своите мечове.
Той е единствен по рода си, дори в страната на ковачите.
Прав сте.
Казвам се Канамори.
Аз съм този, който изработи мечовете на г-н Иносуке.
Ще се радвам да ви бъдат полезни в битка.
Красиви са, нали?
Блясъкът на сивото индиго е заслепяващ. Отличен цвят за меч.
Радвам се за теб. Твоите мечове бяха в ужасно състояние.
Как ви се струват ръкохватките?
За първи път изработвам мечове за някой,
който използва два едновременно.
Г-н Иносуке?
Така е по-добре.
Ще те убия, нещастнико!
Копеле! Кефи ли те? - Съжаляваме! Съжаляваме!
Чашата преля! Ще те убия!
Не е за вярване! Не е за вярване!
Да развалиш мечовете с камък? - Съжаляваме! Съжаляваме!
Ще се справи.
Все пак Танджиро работи усърдно.
Да му направим още оризови топки!
Да!
Тялото ми се промени!
Нямам търпение да замахна с меча си! С тези ръце!
Мечът ми Ничирин!
Успях!
Добър ход! Давай!
Не се отпускай! Ще успееш!
Успях!
Напред!
Тази лечебна вода смърди. Не бива да я оплискам.
Победи! - Зачита ли се?
Все едно я оплиска!
Да! Успях!
Проклятие. - Проклятие.
Добре, отвори уста.
Добре! Челюстта ти е като нова!
Можеш да затвориш устата си.
С това изпитът приключва. Тъй като вече си физически здрав,
можеш спокойно да излизаш на мисии.
Тренировката ми е завършена?
Да. Остава да се пробваш в истинска битка.
Да!
Преди да съм забравил, лейди Шинобу. Искам да ви попитам нещо.
Какво?
Чували ли сте за танца на Бога на огъня?
Не съм.
Тогава
за Дъха на огъня?
Не съм.
Всъщност това се е случило в детството ми.
Да, да.
Разбирам.
Твоят баща е използвал Дъха на огъня.
Мога да потвърдя съществуването на Дъха на пламъка,
но не и Дъха на огъня. - Какво? Не е ли едно и също?
Не съм запозната с подробностите. Извинявай.
Но знам, че се отнасят доста стриктно с тези названия.
"Дъхът на пламъка" никога не бива да се нарича "Дъхът на огъня."
Хашира на пламъка, Ренгоку, трябва да знае нещо за това,
но за съжаление в момента е на мисия.
Разбирам!
Благодаря за всичко, на което ме научихте.
Ще попитам г-н Ренгоку, ако го срещна отново.
Добре.
Моля да ме изините!
Камадо? - Да?
Имам големи очаквания.
Да!
И днес спи цял ден.
Знам, че трябва да спиш, за да възстановиш енергията си,
но съм разтревожен, че някой път няма да отвориш очи.
Вероятно скоро ще тръгвам, за да изляза на следваща мисия.
Тялото ми се оправи и станах малко по-силен.
И мога да поддържам постоянна пълна концентрация.
Мисля, че Зеницу и Иносуке ще дойдат с мен.
Когато са до мен, се чувствам по-уверен.
Ясно.
И ти ли мислиш така?
Те са добри момчета.
За да станеш човек отново,
трябва да победя по-силни демони
и да изпратя кръвните им проби на г-ца Тамаьо.
Мога ли да го направя?
Знам, че го можеш, бате.
Благодаря, Незуко. Току-що ме окуражи, нали?
Ще дам всичко от себе си.
ПРЕВОД: ИСМАИЛ КАДИРОВ За въпроси: https://discord.gg/QWxBAW
Постоянното дишане на пълна концентрация е трудно!
Нищо не се случва.
Изглеждате изтощени.
Да!
Имам Тайшо тайна за вас!
Лечебната вода, която използваме при тренировки,
може да се използва за отмора и да излекува раните ви.
Тръгвам за тренировка, но вие може да си почивате.
Нищо ми няма! Не ме подценявай!
Още ли ще тренираме?
Добре! Трябва да се докажем, нали?
Следва епизод 26: "Нова мисия."
Тръгвам, Незуко!
Следва продължение...